For veldig lenge siden, -
-da Bamses farfar Hilmer var ute på en av sine oppdagelsesreiser, -
-fant han noe fantastisk.
Hva?
Kom tilbake, din bølle!
Gi meg tilbake hatten!
Se.
Fantastisk.
Men når man er ute på eventyr, kan man komme ut for overraskelser.
Nei! Hjelp!
BAMSE OG DUNDERKLOKKEN
I Åsene, hos Bamse og hans venner, nærmet våren seg.
Mange var samlet i skibakken for å nyte den siste snøen.
Hoppsann!
I stedet for å suse ned de bratte bakkene-
-tok Hopp det trygge valget og bygde en snømann.
Lurvas?
Vil du leke? Vent litt.
Se her. Se her.
Se opp!
Hjelp! Bamse!
Lille Hopp, for en fart.
- En gang til! - Nei takk.
Kom, pappa. Skynd deg.
Nalle-Maja, vær forsiktig så vi ikke vekker dem.
- Ja. - Det er jo en overraskelse.
Bamse? Hvor skal han da?
Buffa, ærlig talt.
I hvitveisskogen skulle Bamse og Nalle-Maja følge vårtradisjonen.
Å ta med en piknik til dyrene i Gamletreet.
Se, pappa.
Da farfar Hilmer levde, tok han seg av Gamletreet og alle dyrene.
Men nå var det Bamses tur.
God morgen, herr Marihøne.
God morgen, alle sammen. Jeg tenkte dere var litt sultne.
Vær så god og forsyn dere.
Dyr og planter var det viktigste for din farfar Hilmer.
Han reiste verden rundt for å finne nye frø -
- som han kunne plante her i hvitveisskogen.
Og farmor sa at han også snakket om en skatt som han hadde gravd ned.
Mer verdifull enn alt gull i verden.
Skatt!
- Mener du at det fins en skatt? - Jeg vet faktisk ikke.
Men det skal finnes en skattekart. Vi vet dessverre ikke hvor det er.
- Ikke engang farmor vet det. - Å, pappa.
Men farmors loft er fullt av farfar Hilmers ting.
Kanskje skattekartet ligger der.
Skatt? Hørte jeg riktig?
- En skatt! - Hurra!
Samtidig var det marked på det store torget inne i byen.
Den der.
Det er jo Reinart.
Ja!
Hva gjør han her?
Hoppla. Obs.
Det er prima sild.
Madam, madam, madam. La meg overrekke en blomst.
- For en herlig duft. - Reinart, men du skal vel ikke...
Den velluktende silden koster en tier.
Jeg må ha glemt lommeboka hjemme.
Det sier de hver gang.
Mikkeline.
Hver gang Reinart Rev så Mikkeline ble han helt myk og skjelven.
Han pleide ikke å føle det sånn.
- Hei, Reinart. - Hei.
- Hvordan går det? - Bra. Hva med meg?
Eller jeg mener deg. Hvordan går det, Mikkeline?
- Det går bra. - Får jeg by på et eple?
Reinart, da!
- En tier. - Her.
- Du kan ikke bare ta ting. - Hvorfor ikke? Ingen merker jo...
Det spiller ingen rolle. Det er ikke pent.
Ohoi! Ohoi! Ohoi!
Du burde være litt mer som Bamse.
Som Bamse?
Ja, snill.
Ha det.
Være mer som Bamse?
Bamse.
Sov godt, Lurvas.
Nå skal vi se.
Det stemmer. Jeg skulle jo lage mer dunderhonning til Bamse.
Han er snart tom. Det hadde jeg helt glemt.
Ja, ja, ja. Jensen, vi tar det i morgen.
Nå skal vi sove.
Når går gamle damer og legger seg egentlig?
Kanskje hun trenger et glass varm melk.
Klapp igjen, Buffa! Hun må ikke vite at vi er her.
God natt, Jensen. God natt, husmus.
Nå tror jeg hun har lagt seg.
Sover hun?
- Buffa, gi meg kroken. - En brødskive.
- Tuller du? Kroken. - Men jeg er sulten.
Hit med den.
Busa, ser du skattekartet?
- Hva i all verden? - Jeg vil også se skatten.
- Å! Kom da. - Au!
Farmor kunne ikke kaste Hilmers gamle ting. Hun sparte på alt.
Ohoi, jeg er en sjømann.
Jeg er kjempeviktig og har gjemt masse skatter.
Kutt ut.
- Hallo? - Buffa!
Kom igjen, lille kart. Hvor er du?
Vekk med deg, dumme teppe.
Hallo. Jeg er frøken Lampeskjerm.
Her lå den hemmelige ingrediensen i Bamses dunderhonning, -
-dunderklokken.
Dumme blomster. Hvem har blomster på loftet?
Jeg vil ha skatter.
Jeg liker blomster.
- Den er min! - Jeg så den først!
- Men jeg vil ha den. - Du får den senere. Hit.
Er det... Er det den?
Ja.
Det fins et skattekart.
Jeg visste det. Det fins en skatt.
Det brenner.
Jensen, er det du som lager alt det bråket?
Vi stikker.
Hva er det som skjer?
Oi, oi, oi! Himmel og pannekake!
Ja. Bravo, Jensen.
Forsiktig! Se opp!
Sånn, ja.
Sånn.
Å nei!
Dunderklokkene har brent opp.
Men uten dunderklokker kan du jo ikke lage dunderhonning.
Det går jo ikke.
Skallmann, du er jo klok. Du må kunne finne opp dunderklokker.
Dessverre, Hopp. Enkelte ting fins bare i naturen.
Dem må man passe godt på.
Vi må skaffe flere dunderklokker, og det haster.
Hvor vokser de? Hvor finner man dem?
Oi, oi, oi. Det skal jeg fortelle dere.
Det var Hilmer som oppdaget dunderklokkene.
Land i sikte!
Han fant dem på ei øy. Klippeøya.
Kast anker!
Det var en ting han ikke visste, -
-men som han veldig raskt oppdaget.
Nei, nei, nei!
Hvorfor er du så sint? Jeg har ikke gjort noe.
Det brenner.
Legg fra land! Hjelp!
Legg fra land! Legg fra land!
Ohoi!
Augusta Beata blir så glad for disse blomstene.
Og nå er det ingen igjen.
Klippeøya er ei øy.
Når man snakker om øyer pleier det å være vann innblandet.
Viktoria må gjøres klar.
Viktoria? Nei, nei, nei.
Må vi ut på eventyr igjen?
Beklager. Det er for farlig for dere. Det er best dere er hjemme hos Bamse.
Akkurat. Hør på Skallmann. Det er farlig å...
Bli hjemme? Skal ikke jeg være med?
Du må bli her og holder orden.
Det foregår noe skummelt når noen bryter seg inn hos farmor.
Men Bamse har nesten ingen dunderhonning.
Så lenge skurkene tror at Bamse har dunderhonning, så gjør de ikke noe.
- Du må late som. - Du har sikkert rett.
Jeg har alltid rett.
Jeg har tre krukker igjen, så jeg må bruke dem -
- når det virkelig trengs.
Samtidig gikk det Mikkeline hadde sagt rundt i Reinarts hode.
Du burde være litt mer som Bamse.
Normalt ville han ha syntes det var det dummeste han hadde hørt.
Bamse!
Men nå hadde Reinart begynt å tenke ut en plan.
Kanskje den lureste til nå.
Hjelp!
Å nei! Det er Reinart!
Han er verre enn Bamse. Ekkelt snill.
Jeg skal nok finne en passende slutt på dere.
Mine damer.
- Min helt. - Reinart, se hit.
Være en helt.
Reinart hadde bestemt seg og visste hvem som skulle hjelpe.
Det er det artigste jeg har hørt. Vil du, Reinart Rev, bli snill?
Han har blitt gal.
Ikke snill på ordentlig, tullinger.
Men når dere stjeler godteri og masse annet, da stopper jeg dere.
- Så tror alle at jeg er blitt snill. - Det er dumt å være snill.
Fatter dere ikke noe, dumminger? Jeg later som.
Hør godt etter. Ingen skurk har forstått -
- at vennlighet er det sterkeste våpen.
Unntatt meg. Jeg blir byens nye helt.
Jeg tar Bamses plass!
Da er det ikke bruk for ham lenger, -
- og da ser Mikkeline bare meg.
- Mikkeline? - Nei, nei, nei.
Hører dere dårlig? Jeg sa at da kan vi stjele hva som helst.
- Og hva får vi ut av det? - Hva mener du?
- Hjelper vi deg, må du hjelpe oss. - Får og får. Hjelpe og hjelpe.
Alle skal bare ha og ha. Dere får... Dere får...
Se, et skattekart. Bamses farfar har gravd ned en skatt.
En ordentlig, ekte skatt!
- Akkurat! - Du kan godt holde det.
En ekte skatt.
Det blir belønningen deres.
Sånn.
- Kast loss. - Ja vel, Skallmann.
Husk at du bare har tre krukker dunderhonning igjen.
Jeg lover at jeg bare bruker dem når det virkelig er nødvendig.
- Vent. Hvem er det som styrer? - Slapp av, Hopp. Det ordner jeg.
Nei!
- Tid for frokost. - Nei!
Vær så god.
- Det klarer du nok. Hold kursen. - Kursen?
- Se på sjøkartet. - Sjøkartet?
- Skallmann, hva er et sjøkart? - Ikke forstyrr. Jeg spiser.
Det går nok bra, Lille Hopp.
- Dragen... - Hva?
Sa ikke Hilmer at drager kan bli 600 år gamle?
Er dragen fremdeles på Klippeøya?
Bamses farfar gravde ned en skatt under treet i hvitveisskogen.
Vi sager ned treet, drar opp røttene og graver opp skatten.
Tuller du? Hvordan gjør vi det når Bamse er her?
Ja...
Akkurat, mine kjære ulvefettere.
Det er derfor vi først skal gjennom- føre min plan. Jeg tar meg av Bamse.
Ja! Bra!
Da er vi enige. Først Bamse og så skatten, -
- som vi selvfølgelig deler. Halvparten hver.
Avtale?
- Avtale! - Ja!
Ja!
- Å nei. Unnskyld, Bamse. - Det gjør ikke noe. Ha det fint.
Sett opp farten, dame.
Bamse?
Se opp!
God dag til deg også, Bamse.
Bamse! Kan du løfte oss? Kan du ikke kaste oss rundt?
- Vær så snill? - Ikke i dag, barn.
- Så kjedelig. - En annen gang, kanskje.
Så trist.
- Hjelp! - Jeg kommer!
Au, au, au.
- Hvordan gikk det, Mikkeline? - Det går bra.
Hva var det?
Hva skjer her?
Vi lover å aldri mer være dumme, så lenge du er i byen.
Det håper jeg virkelig.
Framover får dere love å være snille.
- Vi lover. - Reinart?
- Reinart! - Mikkeline!
Ikke vær redde, medborgere. Disse lømlene plager dere ikke igjen.
Har du blitt snill på ordentlig?
Au!
Reinart, se hit.
Bra. Litt muskler er bra.
Reinart
hvem er snillest nå hjelper herre og frue
Reinart
hvem er snillest i byen hjelper alle barn
Stans!
- Stopp! Forbrytelse lønner seg ikke. - Jeg er her nå!
Reinart?
hvem er lekrest hvem er kjekkest
hvem er den kuleste fyren i byen
hvem er ikke redd for noe her i byen
Oi, oi, oi.
Her er jeg! Reinart til tjeneste!
Sett oss ned, dumminger.
Det gjorde nok vondt.
Sensasjonelle nyheter. Reinart Rev, fra skurk til helt.
- En avis, takk. - Så mye det står om Reinart.
Hei hei.
- Hei hei. En avis. - -Beklager, det er tomt.
Du kommer for sent som vanlig.
Det gjør ikke noe. Du trengs ikke lenger.
Hva?
Hva er poenget med å rane banken når vi ikke får ta noe?
Fordi Reinart har sagt det, selvfølgelig. Kom igjen.
Fram med dynamitten.
Hva? En pølse?
Hopp sann. Det blir lunsj.
Gi meg dynamitten.
- Ta det rolig. Kommer her. - Ok.
- Hvorfor har Reinart blitt snill? - Jeg vet ikke. Det føles litt rart.
Det skulle ikke forundre meg om det er noe skummelt på gang.
Reinart virker annerledes. Og han og Mikkeline liker visst hverandre.
Jeg trodde Reinart var for viktig til å like noen andre enn seg selv.
Du har sikkert...
Pappa, du må komme!
Opp med hendene!
Opp med hendene, sa jeg!
Vi vil ha pengene deres! Buffa!
Hva? Håper ikke Reinart kommer og stopper oss.
Akkurat.
- Ikke vær redde! Jeg er her! - Å nei.
Det er Reinart, byens snilleste helt.
Det stemmer. Overgi dere, dumminger!
- Vi overgir oss. - Skån oss.
Reinart?
Nå er jeg her... Men...
- Jeg får dere ut senere. - Når da?
Nå holder dere dere i skinnet!
- Pappa, jeg liker ikke dette. - Ikke jeg heller, Nalle-Maja.
Og nå er det ikke mer dunderhonning igjen.
Din tur, Hopp.
Jeg kommer bare til å tape mot deg, Skallmann.
Å tape er ikke det samme som å mislykkes.
Det viktige er at man prøver.
- Er du sikker? - Helt sikker.
- Det er modig å prøve. - Jeg er ikke modig.
Du er modig, bare du prøver.
Takk, Skallmann. Ok.
En, to, tre, fire. Det er din tur.
Skallmann!
Å være modig er ikke det samme som å være klok. Jeg vant.
Nå er jeg klar. Borgermesteren vil gi meg medalje -
- fordi jeg er så snill!
- Så smart du er, Reinart. - Takk.
Hvordan går det, mine skurkevenner? Hvordan går det med min ska...
Jeg mener vår skatt.
- Bedre, hvis du tar deg av Bamse. - Og fikk våre venner ut av arresten.
Absolutt.
Hermed ber jeg Reinart Rev ta imot byens fineste gave:
Nøkkelen til byen.
Se det som en gave, som beviser -
- at alle fortjener en sjanse til, og at alle kan være snille.
Ja! Jeg vant! Jeg fikk førstepremien.
Hurra! Hurra!
Jeg vil takke Bamse fordi han oppga sin plass som helt.
Og jeg vil takke dere grønnskaller. Jeg mener snillinger.
Og jeg vil takke meg selv, fordi jeg er så fantastisk modig!
Hjelp!
- Som bare jeg kan... - Snøskred!
Snøskred? Noen må stoppe det. Reinart!
Nei! Bamse er nærmest. La han fikse noe for en gangs skyld.
Ja, Bamse. Gjør noe.
Hvorfor står du bare der?
Nei, du kan ikke, pappa! Du har ikke dunderhonning!
Jeg må prøve!
Trenger du hjelp, Bamse?
Det virker som du har mistet dunderkreftene dine.
- Reinart? - Bamse er en svekling.
Bamse har ingen dunderkrefter lenger. Han er en vanlig bjørn.
Stemmer det? Har du ikke dunderkrefter lenger?
Er du ikke Bamse lenger?
Se, han er svak.
Nå er du ikke så tøff lenger.
Stakkars Bamse. Var det ikke bruk for ham lenger?
Et leve for meg! Hurra! Hurra! Hurra! Hurra!
Hvem var han, hvis han ikke var Bamse, verdens sterkeste bjørn?
Ja, ja, ja...
Bamse, er du her?
Jeg hørte av Nalle-Maja hva som skjedde.
Bamse... Konstabel Karsk spurte meg til og med -
- om jeg ikke var Bamse lenger.
Det er det dummeste jeg har hørt. Hvem skulle du ellers være?
- Ja, hvem skulle jeg ellers være? - Hør her, Bamse.
Du har det viktigste noen kan ha.
Venner som er glad i deg.
Tror du virkelig Skallmann og Lille Hopp finner noen dunderklokker?
Det vet jeg. Og når det gjelder noe viktig, blir man modig.
Hjelp! Vi kommer til å dø!
Vi er snart framme, Lille Hopp. Slapp av.
Nyt eventyret.
"Nyt eventyret?" Vi kommer jo til å dø! God natt!
Er vi døde?
Er vi i Paradis?
Nei, vi lever og er framme ved Klippeøya.
Å, så vakkert det er her.
Det er mulig, men vi skal ikke beundre øya.
- Vi skal finne dunderklokkene. - Wow.
Lille Hopp!
Jeg må bare få puste litt.
Man kan puste og gå samtidig.
- Kom da. - Vent!
Når er vi framme? Er det virkelig trygt her?
Skallmann?
Ifølge mine beregninger bør det være her klokkene vokser.
Hva?
Oi, oi, oi.
Hvor er dunderklokkene?
- Det har tydeligvis vært skogbrann. - Hva?
Nei. Da kommer jo Bamse aldri mer til å kunne spise dunderhonning.
- Det kan ikke stemme, Skallmann? - Noen ganger er det som det er.
De kan ikke bare være borte. Hva skal vi si til Bamse?
- Sannheten. - Bamse vil ikke like det.
Det blåser.
Det er et dårlig tidspunkt for biologitime, Skallmann.
Frø fra blomster blåser lett med vinden, -
- og aske gjør jorden veldig fruktbar.
Hva mener du?
Jeg mener at frøene fra dunderklokkene...
...kan ha blåst et annet sted.
Vi går denne veien.
Inne i byen var ulvefetterne i full gang med-
-å befri Busa og Buffa.
Velkommen ut.
Kjør!
Reinart Rev, derimot, kunne ikke slutte å tenke på Mikkeline.
Mikkeline?
Se.
- Wow. - Så fint.
Tenk at du gikk fra skurk til helt. Det må man beundre.
Ja, kanskje litt. Eller mye.
- Hva skal du i morgen? - Sikkert noe modig.
Jeg vil ta deg med til yndlingsstedet mitt.
- Det vil jeg veldig gjerne. Hvor? - Hvitveisskogen.
- Hvitveisskogen? - Det er så vakkert der.
Det er et stort, fantastisk tre. Gamletreet.
Det er yndlingsstedet mitt.
- Da ses vi i morgen. - Ja, vi ses i morgen.
- I morgen graver vi opp skatten. - Vi trenger lastebilen vår.
- Og spett og rep og ild. - Og spader og hakker og kaker.
- Hvorfor trenger vi kaker? - Fordi det er godt, dumming.
Spade...
Jeg tar den her.
Har du vært hos kjæresten din?
Reinart har kjæreste.
Kyss, kyss, kyss. Gift deg med meg i steden.
Hold munn.
Jeg... Jeg lurte henne bare, -
- for snart skal jeg rane lekebutikken hennes.
Særlig. Uansett er vi snart klare.
- Klare til hva? - Å grave opp skatten så klart.
I morgen kveld velter vi det latterlige gamle treet.
Det var akkurat det. Må dere lete akkurat der?
Det er der skatten er gravd ned.
Jeg vet ikke om det er en så god plan.
- Har du fått et slag i hodet? - Du blir vel med?
Vi får se. Kanskje jeg har noe tøffere fore akkurat da.
Tøffere? En som hadde det skikkelig tøft...
Kommer du, Lille Hopp?
...var Lille Hopp.
Skallmann, vi har lett hele natta.
Vi er snart ferdige med øya.
La oss se.
- Hva? Har du hatt den hele tida? - Ja.
Vi hadde kunnet se i steden for å gå. Hit med den.
La meg se.
Nei, ingen dunderklokker.
Skallmann, jeg ser en dunderklokke.
Og en til og en til. Det er flere her. Wow.
Og en drage.
Og det der... Hva?
En drage?
Hva skal vi gjøre?
Hva gjør du? Du kan ikke gå fra meg med den!
Hopp, er dragen borte?
Skallmann, finn fram noe fra ditt gamle skall!
Du gjør en kjempebra jobb, Hopp. Jeg er snart ferdig.
- Ikke grill meg! - Det burde holde.
Takk, Lille Hopp. Nå kan du la den gå.
La den gå? Tuller du?
Jeg lar deg gå!
Jeg er en kanin, ikke en marshmallow!
Hjelp.
Skallmann, hjelp!
Du klarer det, Lille Hopp. Prøv.
- Prøv? - Det er på tide å være modig.
Jeg kan være modig. Jeg er modig.
Se på pinnen. Se på pinnen.
Se på pinnen. Vil du ha pinnen?
Da gjør du som jeg sier. Tilbake. Ut. Rett tilbake.
Sånn ja. Tilbake, tilbake, tilbake.
Og sitt.
Flink drage.
Der kan du se. Kom nå, Hopp.
Vi må dessverre skynde oss hjem.
Jammen Skallmann!
Jeg vet det var stygt sagt.
- Hva gjør du, Hopp? - Du sa vi skulle skynde oss.
Er du sikker på at det er en gjennomtenkt plan?
- Nei, men man må jo prøve, hva? - Ja...
Reinart, jeg hadde aldri trodd at jeg skulle gå her sammen med deg.
Er det ikke pent?
Jo, det har vel sine...
...skavanker som alt annet som er gammelt.
Her er Gamletreet.
Det er det eldste treet i skogen.
Det høres litt overdrevet.
Skal vi ikke gå på kino i steden?
- Det er så skogaktig her. - Se der.
Se ekornene. De bor i Gamletreet.
- Er de ikke søte? - Kjempesøte.
Så søte at jeg ikke orker å se på dem. Skal vi ikke gå?
- Nei, se der. - Hva? Det er ikke min skyld.
Årets første hvitveis.
Men så rart.
Det begynner å bli mørkt. Jeg tror vi må gå.
- Får jeg eskortere damen? - Stille. Vent.
- Hva er det? - Hører du det?
- Det kommer noen. - Du er nok trøtt. Vi stikker nå.
Det er noen i skogen. Eller mange.
Kom igjen. Vi tar den veien.
Kom.
Stopp! Reinart?
Er det deg? Har du allerede begynt?
- Hva gjør dere? - Vi var på vei.
Vi hjalp deg så folk trodde du var snill. Nå får du hjelpe oss.
- Reinart, hva har du gjort? - Jeg...
- Har du lurt meg? - Jeg?
- Du løy for meg. - Nei!
Jeg var snill. Jeg reddet deg. Jeg var snill akkurat som Bamse.
- Bamse lurer ikke! - Hei, lille frøken.
Vi vil bare være sikre på at du ikke sladrer til noen.
Du kunne bare våge!
Ta den, din bølle!
Kom tilbake!
Buffa, la henne gå!
Skatten er snart vår.
Mikkeline...
Reinart! Kom da! Kom!
Ja! Jeg ser Åsene!
Flott.
- Bamse! - Hva?
- Mikkeline. Hva gjør du her? - Jeg trenger din hjelp.
Jeg kan ikke gjøre det selv. Ulvefetterne og Reinart.
- De vil felle Gamletreet. - Reinart?
Han løy. Han var ikke snill.
Men jeg har ingen dunderhonning.
Dunderhonning er ikke viktig. Det viktige er at vi stopper dem.
- Men jeg er jo ikke sterk. - Det spiller ingen rolle.
Du prøver alltid å gjøre det rette. Det er derfor vi trenger deg.
Kom igjen. Vi må redde skogen og Gamletreet.
Du har rett, Mikkeline.
Da, mine venner. Snart er vi alle rike!
Vi drar det opp med røttene! Ta i nå!
Når jeg sier ifra. Dra!
Kjør!
Dra!
Nei!
Hjelp!
Er dere noen sveklinger?
Hjelp!
Her kommer det. Treet faller. Kjør!
Hva?
Det må være viktig så seint på kvelden.
Hadde noen bestilt blomster?
Hopp! Skallmann!
En drage?
Hva i all verden?
Gi meg en spade!
Jeg har funnet den!
- Jammen... - Er det gull?
Eller kaker?
Det er... frø.
Hva er frø?
Sånt som blir til planter og blomster.
Å nei. Hvorfor?
- Men hvor er skatten? - Det fins ingen skatt.
Det var frøene han gravde ned. Ikke en skatt.
- Fetter! - Stille! Jeg vil ikke høre noe nå.
- Jeg tror det brenner. - Hva?
Forsiktig. Den er varm. Sånn.
Å, Hopp. Hva er det?
Du godeste!
Å nei! Skogen brenner!
- Vi må redde dyrene. - Kom! Vi må redde dem!
Vi må redde alle!
Bamse! Hvor er du?
Bamse!
- Pass på! - Nei!
- Løp, Mikkeline! - Reinart!
- Redd deg selv! - Bamse! Hjelp!
Bamse?
Kom! Reinart, kom!
Bamse! Ta imot!
Ja!
Kom!
Du reddet ham.
Takk, Reinart. Men en ekte venn lyver ikke.
Så du kan komme tilbake når du har blitt snill på ordentlig.
Vi må slukke brannen.
- Denne veien. - Oi.
- Jeg er sulten. - Klapp igjen, Buffa.
- Vi skulle tatt med kaker. - Stille!
Vi skulle hatt en fakkel. Det er litt mørkt.
Slutt å klage. Det er ikke mye vi kan gjøre...
Hvor har dere tenkt dere?
Vi skulle... eller jeg... Vi skulle se solnedgangen. Er den ikke fin?
Jeg vet noe annet dere kan få gjøre.
Ja! Bra!
Alle var samlet for å hjelpe hvitveisskogen på fote.
For farfar Hilmer hadde gjemt den fineste skatten han visste.
Frø.
For ham var det naturen som var den største skatten.
Når farmor satt under Gamletreet med sine dunderklokker-
-og så alt det vakre rundt seg, tenkte hun:
Så lenge dette fins, så fins Hilmer også.
Å, den dumme bjørnen!
Bamse!
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2019